Du borde... verkligen se var du går.
Muckar du med mig? Dåligt val.
- Säg att du är ledsen. - Nej.
- Acceptera då straffet. - Nej.
Vad gör du senare? Vill du hänga med på båten?
- Kanske en annan dag. - Du säger alltid det.
Man vet aldrig, vi kanske får syn på en sjöjungfru.
Zane, glöm bort sjöjungfrun. Jag följer inte med.
- Varför? - Varför?
Ja, varför? Vad är det med dig? Varför är du alltid så hemlighetsfull?
Rikki? Vad är det?
Varifrån har du fått medaljongen i fönstret?
Den kom just in. Från ett dödsbo.
Vi har inte så många detaljer om föremålets historia.
Kan jag få se på den?
- Vad spelar det för roll? - Den är exakt som Cleos.
- Hur mycket kostar den? - Den är antik. Mycket ovanlig.
250 dollar.
Vänta!
Du tar väl inte betalt för foton också, va?
Ledsen, jag måste gå. Vi ses sen.
Vad gjorde du med henne?
Miriam...
Ingenting.
Hör nu, flickor gillar att få juveler. Som en gåva...
Ja, men inte den.
Det ser ut som något som min barnskötare skulle bära.
- De är identiska. - Oj!
- Var hittade du den? - I gallerian.
- Jag och Zane var tillsammans. - Du sa väl inget om medaljongen.
Ja, jag sa att den var likadan som Cleos och att jag ville ha den.
Och att vi var sjöjungfrur. Skojade!
Det är inte roligt. Du skulle inte ha sagt nånting om den.
Hemligheter och mera hemligheter. Det är en evig plåga.
Kanske vi borde försöka få reda på mer om medaljongen.
Vilken medaljong?
- Julia...! - Julia?
- Är hon borta? - De sa den var från ett dödsbo...
Dödsbo är...
Hon är borta.
Det är okej.
Julia var din vän, eller hur?
En mycket speciell vän.
Ja...
Som ni tre är till varandra.
Din...
...tillhör Gracie.
Det här är min.
Och den sista var Julias.
Vi ska skaffa tillbaka den, miss Chatham. Det ska jag se till.
Oroa dig inte, miss Chatham. Rikki ska skaffa tillbaka medaljongen.
Jag är ledsen. Jag vill inte vara till besvär.
Det är bra. Om du vill prata om det.
O, ja...
Att tala är mycket bra. Det är hälsosamt.
Det och digestive-kex.
Ni får aldrig nog av kli. Kom ihåg det flickor.
Så... berätta om Julia.
Jag var femton...
Julia, Gracie och jag...
Vi var precis som er.
Det var spännande...
Otroligt...
Magiskt...
Vi delade hemligheten.
Vi delade äventyret.
Jag behöver inte tala om för er hur speciellt det är.
Hon var miss Chathams vän och nu är hon borta.
Medaljongen betyder mycket för henne. Alla donationer tas emot tacksamt.
Rikki, jag har inte så mycket och det jag har...
...tänkte jag ha till nåt speciellt. Lunch, kanske?
Tack, det här räcker nästan till handpenningen.
Sen behöver vi bara 200 dollar till. Några idéer?
Ja! Fönsterputsning, bikini-biltvätt...
Du är rolig. Du är hysterisk.
Nej, jag menar allvar. Det här är viktigt.
Du vet, det här betyder mycket för Cleo också.
Hon blir riktigt sårad om vi inte får den här.
Jag tror... faktum är att jag vet att hon skulle uppskatta din hjälp.
Lämna det till mig.
Jag är igång. Jag ska samla ihop de pengarna.
Miriam...
Gillar du den? Min nya medaljong?
- Den är vacker. - Ja, är den inte det?
Gillar du den, Rikki?
Nu kommer jag ihåg. Zane sa hur mycket du beundrade den.
Kanske det var därför jag var så snabb att köpa den.
Vad gör du?
- Ge den till mig! - Gå bort från mig!
- Släpp mig! - Stick! Är du tokig?
Släpp mig!
Vems sida är du på egentligen?
Rikki!
- Rikki! - Lämna mig ifred.
Sluta! Sa du åt Miriam att jag ville ha medaljongen?
Nej! Kanske jag såg henne i gallerian. Jag frågade om flickor gillar juveler.
- Tack så mycket. - Jag tänkte köpa den åt dig!
Nu är det för sent! Eller hur? Du sa att jag gillade den!
Hon skaffade den bara för att komma åt mig. Du skulle ha hållit tyst.
- Har du fortfarande känslor för henne? - Nej, du vet det!
Om det betyder så mycket köper jag dig en annan.
Det finns ingen annan.
Jo, det finns, men den tillhör ett set.
Okej, så varför är den så viktig?
- Det spelar ingen roll. Glöm det. - Glöm det? Du slet nästan isär Miriam!
Vad är det som pågår?
Vet du vad? Jag börjar bli trött på de här hemligheterna.
Jag också.
- Är det något annat jag kan göra? - Nej, allt är bra, tack.
Den här saken är så dum.
- Hur mycket vill du ha för den? - Hur mår du själv?
Inga lekar! Jag vet att du köpte den bara för att få dig ett skratt.
Så hur mycket vill du ha för den?
Jag köpte den, Zane, för att jag gillade den.
Och... jag behåller den.
Vad hände med oss, Zane?
Vi gjorde aldrig slut.
Miriam... vi var aldrig ihop.
Det måste ha varit svårt för dig att hantera. När du var så ung.
Yngre än er.
Rikki, fick du den?
Den är reserverad, jag berättar senare.
Miss Chatham berättade just om sina vänner. De verkade jättebra.
Vi kom inte alltid överens. Ibland så bråkade vi.
Ibland så ljög vi för varandra. Till och med bästa vänner gör det.
Eller hur, Rikki? Mina vänner och jag var alla olika.
- Försök att förstå! - Jag förstår perfekt!
Ni är avundsjuka!
Julia... var mycket envis.
Som du Rikki.
Så... hon kan vara en plåga?
Vi stod varann så nära... tills...
Ja, vi kom på att hon hade en pojkvän.
Hon ville berätta allt för honom.
Vi försökte förhindra henne. Men hon lyssnade inte.
Det var vår hemlighet också.
Karl kommer att fortsätta leta efter sjöjungfrun!
Goda vänner ger inte varandra ultimatum!
Jag lägger mig inte i era liv så håll er borta från mitt.
Hon hotade oss.
Hon var för kraftfull.
- Det fanns inget vi kunde göra. - Jag förstår inte problemet.
Hemligheterna gör alltihop till en plåga.
Hon hade åtminstone nån hon kunde lita på.
Jag tror vi behöver göra en övning.
Låt oss gå.
Kom nu.
Du också. Rör på dig!
Jag har alltid tyckt att övningar är överskattade.
Så lik Julia.
Det bästa var alltid att ignorera hennes humör.
Jag bar ofta en tennisracket som kom till användning.
- Jag sticker härifrån. - Vänta, vänta!
Det var däruppe.
Hans namn...
...var Karl.
Han var smart, rolig, rik.
Lite av en stygg pojke men... såg mycket bra ut.
- Hon berättade allt. - Jag är en sjöjungfru.
- Först... var han mycket upprörd. - När tänkte du berätta det här?
Men jag trodde tiden var inne. Du gav mig den här...
Jag gav dig den här, inte en fisk.
Han vägrade träffa henne under en längre tid.
En dag ringde han och ville träffas.
Vi bad henne att inte gå.
Men...
Hon trodde hon kunde lita på honom.
Hon trodde han förstod.
Hon var så hemskt lycklig.
Och hade så hemskt fel.
Han ville avslöja henne för hela världen.
Han försökte berätta för alla om oss.
Men folk drev med honom. Ingen trodde på honom.
Julia drog sig undan efter det.
Hon kom aldrig över förräderiet.
- Det var då det. - Rikki...!
Nej, jag vet vad hon försöker säga... och jag är inte sån.
Vad hände med Julia?
Det tog tid.
Men livet går vidare.
Vi återuppbyggde vår vänskap... och vår tillit.
Vi gav varandra medaljongerna....
...som en symbol på vår vänskap.
Vår hemlighet... och vi svor en ed.
Håll hemligheten, var där för varandra...
...och var alltid vänner.
Hon behöver er.
Hon vet inte hur mycket, men hon gör det.
Lycka till.
Kom nu, pappa vill inte ha den hos sig mer.
Varför dumpar vi inte den ute till havs?
Nej, den är bevis. Jag vill ha den där jag kan se den.
Det är en genuin kabindörr från en Naning 68 specialkryssare.
Var hittade ni den?
Bärgade den från ett skeppsvrak.
Zane tror en sjöjungfru gjorde det här och räddade hans liv.
Seriöst...?
Vill du sälja den?
Varför händer det här alltid? Hjälp mig här.
Stå still.
- Sluta, du gör det värre. - Ta det lugnt, den fastnade!
Jag är en idiot! Jag skulle aldrig ha köpt den här!
Det var ditt fel. Fixa den.
Den kommer att passa in bra med alla mina andra grejer.
- Vad vill du? Inga fler lekar. - Lekar? Jag? Snälla du...
Lyssna, jag har ett förslag.
- Hur är det? - Du kommer att gilla det här.
Jag tvättade fem bilar, tog ett lån från min bror,
- ...pantade mitt gymset. - Visst... så...
Så, jag har pengarna... till medaljongen!
Visst...
Hör nu, det är för sent. Den har blivit såld. Jag är ledsen.
Tack i alla fall.
Rikki, om jag blir fet... är det ditt fel.
Vill du inte ha den mer?
- Varför? - Ja, det är bara...
Jag börjar bli trött på den och jag blir gärna av med den...
- ...gratis. - Gratis...?
Vad är haken?
Ja...
Jag ger den till dig...
...för en kyss.
Precis här, precis nu.
Det betyder ingenting.
Bra...
Möt mig därute.
- Jag kan förklara. - Det tror jag inte.
Jag gjorde det bara för att få medaljongen. Det betydde inget.
Jag är glad att en kyss betyder så lite för dig.
Vänta här. Allting kommer att bli bra ska du se.
Vänta bara här.
Miriam, det var patetiskt.
Kom igen, Zane! Är du seriöst intresserad i henne?
- Jag menar, hon är inte din typ. - Och du är.
Självklart. Du och jag, vi hör ihop. Det har vi alltid gjort.
Miriam, få in det här i ditt huvud. Du var aldrig min flickvän.
Inte nu, inte någonsin!
Medaljongen.
Jag sa inte att jag skulle ge den åt dig. Jag ville bli av med den.
- Nu kan ingen få den. - Jag hämtar den, vänta här.
Vi ses.
- Jag vet att allt är mitt fel. - Ja, det är det.
Hon sa hon skulle ge mig den! Jag är ledsen att jag kysste henne!
- Jag är en idiot. - Jag är glad att vi klarade ut det.
Vänta!
Jag ska hämta den åt dig.
Zane...!
- Vad gör du? - Du vill ha den, va?
- Ja, jag vill ha den. - Det är allt jag vill veta.
Är du tokig? Emma är där nere.
Glöm det Zane! Du kommer aldrig att hitta den!
Jaså? Se bara.
Jag fick den. Jag är hemskt ledsen för allt det andra.
Här, ta den. Jag har skaffat den åt dig.
Rikki, den är våt.
Vad är det som pågår? Ni uppför er konstigt.
Ingenting... ingenting alls.
Tack så mycket för den här. Det betyder mycket.
Så vi syns senare?
Ni trodde väl inte att jag skulle avslöja vår hemlighet för Zane.
Gjorde ni det?
Kom igen... finns det ingen tillit?
Jag är hemskt ledsen över Julia.
Men jag är inte hon.
Jag vet, min kära, jag vet.
Den här...
...tillhör dig.
Du höll hemligheten. Du förtjänar den här Rikki.
Och den här...
...är din.
- Nej, jag kan inte. - Var inte dum.
Det känns rätt att de är ihop.
Hemligheten är er nu.
Vi ska ta god hand om dem.
Ja... det tror jag på.